De hadde ikke vanlig mynte, så jeg kjøpte bringebær og mynte.
KJÆRE MOR OG FAR...
Og et smørbrød med mystisk kjøtt.
Har du kjøpt kort til mor og far? Eller vil du bare signere dette?
Jeg skulle kjøpe kort. Gi meg det.
Vakkert, hva?
Landskapet.
Bare skriv under på kortet.
Beklager at jeg passer på lillesøsteren min.
- Som er voksen nå, takk. - Man kan aldri vite.
Han kan være en seriemorder eller noe.
Demp deg!
Når du snakker dypt som dette,
er det vanskeligere å høre enn når man hvisker.
Det er noe du finner på.
Fortell det til Taliban.
Jøss, Cali. Du har skrevet en roman her.
Det er en time til vi kommer fram.
Du kommer nok på noe.
Alle passasjerer som skal videre med buss fra Hartford stasjon,
vennligst bruk plattform to.
- Hva er det du gjør? - Du må gjøre akkurat som jeg sier.
Det er ikke tid til spørsmål. Bare hør etter.
Når jeg begynner å gå nedover i vognen, vil jeg at du tar den ryggsekken.
- Ser du den? - Hva er dette, Bryan?
- Ser du den? - Ja.
Hvis fyren i sportsjakke sier at den er hans,
skal du krangle med ham til jeg kommer tilbake eller roper på deg.
Hvis jeg roper navnet ditt, legger du deg ned og krabber inn mellom setene.
- Du skremmer meg. - Gjør som jeg sier.
Alt ordner seg.
Unnskyld meg.
- Den er min. - Hva? Nei, det tror jeg ikke.
- Jo, det er den. Få den tilbake. - Ikke snakk sånn til meg.
Sjekk navnet. Den er min. Hva i helvete er i veien med deg?
Jeg bryr meg ikke om hva du sier. Det er min sekk.
- Nei, den er min. - Bare slipp sekken.
Nei, jeg slipper den ikke!
- Gi meg sekken min! - Cali!
- Hva er det du gjør? - Ned!
Kom dere ut!
Hør etter. Jeg er i politiet.
Bli sittende. Alle må bli der de er.
Har du håndjern?
Cali.
Ja.
Nei, jeg er ikke nær en tv. Bare si hva det er.
Bryan! Bryan!
- Bryan, kan du fortelle hva som skjedde? - Kan jeg stille et spørsmål?
Dette er en vanskelig tid for familien min, som dere skjønner.
Jeg ville satt pris på at dere respekterte det.
Hvordan skjønte du det, Bryan?
Har du spist noe, Bryan?
Jeg har laget mat til deg.
Hva sier det lokale politiet?
Vi venter på en uttalelse.
Og den overlevende attentatmannen?
Nekter å snakke uten advokat.
Ingen utbrudd? Ingen vill skråling?
Fullstendig taushet er det vi hører.
Nå er jeg interessert.
Vi har dette. Bryan Mills.
Tidligere soldat i spesialstyrken. Tre perioder i Afghanistan.
Jeg tviler på at det er Midtøsten-relatert.
Puerto Berrío i Colombia. Januar 2015.
Mills' siste oppdrag som kontaktperson for den colombianske spesialstyrken.
Operasjon Snow Joe, for å ta Carlos Mejia,
kjent som "El Carnicero", slakteren.
Sist sett for sju år siden.
Basert på kilder og rapporter mener CIA
at kartellet hans nå frakter terrorister og våpen til USA, i tillegg til stoff.
- Puerto... hvor? - Berrío.
Saken er den at Mejia ikke var der. Men det var sønnen Miguel.
Dette ble gjort av vår venn på toget?
Ja, da han reddet livet til en spanende DEA-agent. Mike Hall.
Hvis dette er Mejia som hevner sønnens død,
gir han seg neppe før det er gjort.
Bra.
Så fra nå av styrer vi historien.
Meld fra til det lokale politiet, FBI og CIA.
Jeg vil at alle skal opptre likt.
Dette var to gale personer. Etterforskningen pågår.
Greit? Dere kan resten.
Ring rådgiveren for nasjonal sikkerhet. Si at jeg er på vei.
Hvem er du?
John Davis, advokat
Greit. Bra.
Ta av håndjernene.
Medarbeideren min, Becca.
Hva sa du til politiet?
Ingenting.
- Vi er nødt til å spørre. - Og nå har dere svaret.
- Og i morgen? - Hva med det?
Og dagen etter? Og dagen etter det...?
Jeg kjøper det ikke.
Unnskyld?
Hun sier at hun ikke tror det er mulig for deg å tie for alltid.
Delstatspolitiet er en ting.
Men de folkene vi tror vil komme etter deg senere? Jeg er enig.
Jeg tror ikke jeg kjøper det heller.
Hva i helvete er dette?
Hva ventet du? At de ville sende noen for å få deg ut?
Gjorde du det?
Klienten vår har bedt oss fortelle deg at familien din
vil bli godt kompensert for innsatsen din.
Nei! Dette var ikke avtalen!
- Jobben var... Den gikk bra. - Hva mener du?
- Vi tok henne jo! - Hva med ham?
Vi skulle la ham være til...
Sa hun ikke nettopp at det ville bli umulig for deg å tie for alltid?
- Er dere politi? - Ærlig talt...
Hvis du ikke har skjønt det alt, så ligger livet ditt i våre hender nå.
Hvis jeg var deg, ville jeg begynt å leve i øyeblikket.
Hvem er hun som sitter ved siden av Henry Masters?
Jeg vet ikke.
Vi begynner med å reise oss for "Eternal Father",
som dere finner på side 352 i salmeboken.
Cali var min beste venn.
Romkameraten min.
Inspirasjonen min.
Hvis noen er blitt plassert på jorden kun for å ha omsorg for andre,
er det Cali Mills.
Vi har fått noen turister i byen.
- Hvor? - Et kvartal fra huset.
- En svart kassebil. - Hvor mange?
Umulig å se. Sotede vinduer.
Ok.
- Hei. - Hei.
- Asha. - Ja visst.
Beklager.
Jeg vil bare fortelle deg at Cali snakket om deg hele tiden.
Krigshelt-broren hennes.
Hun gjorde nok mer ut av det enn det faktisk var.
Det tviler jeg på.
Du vet at det du sa under gudstjenesten gjør deg til familie nå?
- Det var greit. - Tuller du?
Jeg vet ikke hvordan jeg skal få takket deg, kjære.
Det var en ære.
Mor. Hvem eier den kassebilen der ute?
Jeg vet ikke. Jeg har aldri sett den før. Hvordan det?
Unnskyld meg.
Hei!
Ser dere etter meg?
Her er jeg!
Er det noe du vil fortelle meg?
Dette er min skyld.
Cali er død på grunn av meg.
På hvilken måte?
De var ikke tilfeldige galninger på toget, far.
De var profesjonelle. Leiemordere.
Så politiet og FBI tar feil?
- De skjuler sannheten. - Hvorfor skulle de lyve?
Jeg vet ikke, far.
Jeg vet bare at jeg ikke vil risikere at du og mor også blir innblandet.
La oss stoppe opp litt.
Snakk med Joe Roberts. Be ham plassere politipatruljer
utenfor huset på forsiden og baksiden døgnet rundt.
- Og si hva? - Si det jeg fortalte deg.
Be ham holde det for seg selv og finne på en historie.
Jeg trenger et par dager, minst.
Hvor skal du?
Dette er til deg og mor.
Jeg visste ikke når det var best å gi det til dere.
Men nå...
Si ha det til mor.
Si at jeg er lei for det, og jeg skal...
Du skal hva?
Moren din kan ikke miste deg også, gutt.
Jeg forstår det, far.
Telefonsporeren er aktiv.
Han beveger seg.
- Djevelens advokat. - Vær rask.
Hvorfor kan vi ikke fortelle ham hva vi gjør?
Sikkerhet.
- Vi vet ikke noe om ham. -Vi vet litt.
Ikke nok.
Har vi ikke en moralsk plikt?
- Nå kjeder du meg. - Moralsk plikt til hva?
Å fortelle at vi bruker ham som agn for å lokke fram El Carnicero?
Vi leker med Mills' liv.
Etter å ha fått vite det vi vet fra den overlevende attentatmannen...
- Som er...? - Det har jeg fortalt alt.
En gang til. For min skyld.
Carlos Mejia satte ut en kontrakt på Bryan Mills' søster,
så Mills kunne føle samme smerte som Mejia følte da sønnen ble drept.
Nå har han hyret folk til å bringe Mills til ham i live.
Der utelot du det aller viktigste.
Mills gir oss den beste muligheten på ti år til å ta Mejia i live.
Vår eneste mulighet.
Og hvis han jobber med terrorister nå,
er vår moralske plikt å finne ut hvem de er
og hvor de er, og stoppe dem.
La ham gå! Du kan ikke vinne!
Bekreftet. Vi tok ham.
Han er hjemme.
Beklager at jeg passer på lillesøsteren min.
Som er voksen nå, takk.
Mama, dette er Papa. Lydsjekk.
Hører deg godt, Papa.
Lander nå. Vent.
Mottatt. Vi er klare.
Samme kassebil kjørte forbi for åtte minutter siden.
Vi har to turister.
En mann og en kvinne.
Vær klare.
Ser ut til at vi er i gang.
Våpen.
Flere våpen. To.
Og lyddempere. Jeg tror det er Heckler & Koch.
Det er produsenten Koch.
Papa, dette er Mama. Hold posisjonen, ikke grip inn.
Jeg gjentar, ikke grip inn.
Han felte to stykker.
Hvem er dere? Hvem sendte dere?
Kom igjen.
Turistene drar hjem.
Rykker inn.
Mills er i huset, går rundt til baksiden.
Vent.
Det må jeg si, fyren er dyktig.
La ham gå!
Jeg har deg, Mike.
Jeg har deg.
Du svetter som en gris, pappa.
Det er noen som ringer deg.
Det fins en gud likevel.
Beklager, vennen min. Det er jobb.
Bryan?
- Hvor er du nå? - Jeg er hjemme. Hvordan det?
- Er Lianne hos deg? -Ja, det er min helg. Hvordan det?
Dere må ut derfra. Begge to.
Med en gang.
DEA-agent Mike Hall.
- Er du der? -Ja.
De er etter meg. Det er et tidsspørsmål før de kommer etter deg også.
Hvem...? Hvem er ute etter deg?
Hvem tror du?
Så skytterne på toget var...?
Nettopp.
Og de prøvde nettopp igjen. Denne gangen hjemme hos meg.
- Er du skadet? -Jeg fikk et i beinet. Det går bra.
Kulen gikk rett gjennom.
Hvor er du?
På et hotell i Jersey.
Jeg kommer og henter deg.
- Nei. Bare få Lianne i sikkerhet. - Jeg kan ta en telefon. Sende et team.
- Ikke noe team. Det er min sak. -Det er galskap.
Bare si at du setter datteren din i bilen med en gang.
- Ja, greit. -Ikke noe men. Gjør det.
Ha det.
Han får en samtale.
Ikke ifølge dette.
Jeg hører at den vibrerer.
Det er ikke hans telefon. Må være en annen.
MILLS RINGTE MEG. FRA ET HOTELL I JERSEY.
SKUTT I BEINET? HVA I HELVETE?
HVILKET MOTELL?
SENDER...
SENDT
Det er hans telefon. Innkommende samtale. 703-området.
Har du og Lianne dratt?
Jeg kan ikke bare svikte deg.
Jeg sa at du ikke skal tenke på meg.
Det skjer ikke, kompis.
Ikke tale om.
Fire års spaning på disse drittsekkene. Jeg vet hvordan de tenker.
Greit. Motel Biscayne, Route 202, avkjøring 7.
Greit. Gi meg fem timer.
Jeg ringer når jeg er 30 minutter unna.
MOTEL BISCAYNE. ROUTE 202, AVKJØRING 7.
Vi tenker høyt her. Du er ikke på Langley lenger.
Mills fortalte at datteren er i fare, og han er mer bekymret for Mills enn henne?
Vær klare.
Han beveger seg igjen.
DET ER GJORT.
OK.
Bryan...
"Ok?"
Hvor lenge har du vært hora deres?
Jeg venter ikke at du skal forstå.
Eller hadde du skiftet side allerede da du spanet?
- Forstå? Var det det du sa? - Jeg beklager det med søsteren din.
Men de truet med å drepe datteren min!
Datteren min, Bryan! Lianne!
Vil du virkelig vite når dekket mitt ble avslørt?
Da du og colombianerne dreit dere ut på det raidet.
Hvor er han?
Mener du det? Mejia? Tror du at jeg vet hvor Carlos Mejia er?
Jeg tror du kan gjøre bedre enn det.
Min eneste kontakt med kartellet er en advokat.
- Hvor? -New York.
Da drar vi til New York.
Hvem er det?
Tror du ikke de ville fulgt etter meg også?
Hvem tror du at du har med å gjøre, Bryan?
Utkjøringen er den veien.
Vi kommer ikke ut herfra i live.
- Det vet du vel? - Jeg trenger slipset ditt.
- Hva? - Slipset ditt.
Hvor lenge tror du at du kan rømme, Bryan?
En dag? To? En uke?
En mann mot ressursene til et helt kartell?
- Interessant. - Hva da?
De skyter ikke.
Hei! Hva er det dere gjør? Dere kan ikke gå ned dit!
Du møtte aldri søsteren min?
Hun var litt av en dame.
Vakker.
Snill.
Klok.
Jeg håper du aldri trenger å ta det valget jeg måtte ta.
Og det mener jeg, Bryan.
Jeg råder deg til aldri å få barn.
Særlig ikke en datter.
Pass deg for den tredje skinnen.
Jeg vil ikke høre det.
Jeg vil bare at du skal forsvinne.
Her borte.
Dere har sikkert fått beskjed om å ta meg i live.
Ellers ville jeg vært død nå.
Jeg vil ikke tilbringe resten av livet med å rømme fra dere.
Jeg kaster fra meg våpenet nå.
Ikke bra.
Mener du telefonen?
- Dårlige nyheter. - Kjenner jeg dere?
- De tok datteren din. - Kartellet.
- Hvordan vet dere det? - Vil du virkelig stå her
og kaste bort tiden på å snakke om hva vi vet?
Ta opp telefonen, hønsehjerne.
Telefonen. Ta den opp.
Det var skolen som ringte deg. Sju ganger.
Sett inn Echelon. Meld fra til NSA og FBI.
Langley, kun info.
Gjort, gjort og nesten gjort.
Ok. Ring dem.
Dette er din eneste sjanse til å få henne tilbake. Forstår du det?
Ja.
Da starter vi.
Agent Hall. Hva skyldes æren?
- De tok datteren min. - Hva sa du?
Du hørte meg.
Jeg gjorde alt jeg ble bedt om.
Vent. Dette er ikke en sikret telefon.
Du skal ringe klienten din og få datteren min tilbake. Med en gang!
Ellers melder jeg meg, og du ender i fengsel.
Hva nå?
Det var vi som tok datteren din. Hun har det bra.
Men deg kan vi gjøre som vi vil med.
- Ja. - Jeg må snakke med klienten min.
Han er ikke her ennå.
- Når kommer han? -Straks.
- Det betyr...? -Snart.
- Takk. Jeg mente... - Han er i luften.
- Greit. - Ikke legg på.
- Bare et par sekunder til. -Har dere radiokontakt?
Streng radiotaushet. Han kontakter meg først. Er det problemer?
Kanskje.
Som påvirker besøket hans?
Vil du bryte radiotausheten hvis jeg sier ja?
Nei, men da skrur jeg ikke på lysene på rullebanen.
- Er det det du sier at jeg skal gjøre? - Har det.
Bare be ham ringe meg når han lander.
Øyne og ører på advokaten. Omdiriger alle samtaler.
Du drepte sønnen min.
Og du drepte søsteren min.
Ja.
Ja, det gjorde jeg.
Gi meg 22-kniven.
Sønnen din døde
da han holdt en pistol mot hodet til en DEA-agent.
Søsteren min døde forsvarsløs og uskyldig.
Så jeg lurer på hva slags mann det gjør deg til.
Akkurat som jeg tenkte.
Men jeg måtte se det selv.
En feigings øyne.
Slipp ham ned.
Skynd dere!
Tilbake!
Tilbake, ellers dør han.
Jeg er død alt. Skyt ham.
Det kan de ikke.
Kan dere vel?
De har ikke bruk for meg død.
- Gjør det nå! - Slipp ham!
Han drepte sønnen min!
For søsteren min.
Mama, dette er Papa. Målet er sikret.
Spill levende. Over.
Mottatt. Hva med Mills? Over.
Det er isbiter i den blå koppen.
Du var i min søsters begravelse.
Ja, det var jeg.
Hvem er du?
Mannen som skjøt deg, jobber for meg.
Hvor er jeg?
Buffalo Presbyterian. Skadeavdelingen.
Forstår du hvorfor du ble skutt?
Han drepte søsteren min.
Jeg heter Christina Hart.
Jeg er underdirektør i spesialgruppen
ved kontoret til sjefen for etterretningstjenesten.
Du utnyttet meg.
Jeg rapporterer til sjefen for etterretningstjenesten,
Det nasjonale sikkerhetsråd og presidenten.
Og nå skal du fortelle meg at dette ikke har skjedd.
Spesialgruppen min er en hemmelig innsatsgruppe.
Som skjøt meg.
Som reddet livet ditt.
Fortell hva du tror på, Bryan.
For jeg ser en mann som setter alt inn på å beskytte andre.
Det er sånn du er laget, det er den du er.
Det var derfor du taklet attentatmennene på toget.
For å beskytte de 93 andre passasjerene i vognen.
Jeg bare gjorde det jeg gjorde.
Men da du ikke klarte å beskytte søsteren din...
Hvordan våger du...?
Si at det ikke var det du følte.
Det er det jeg fortsatt føler.
Å ta Carlos Mejia i live er viktig for den nasjonale sikkerhet.
Men å handle etter opplysningene han vil gi oss
er der vi virkelig vil gjøre nytte for oss.
Du rekrutterer meg.
Og hvis jeg sier nei?
Da har du rett.
Ingenting av dette har skjedd.
Og Cali døde til ingen nytte.